Podmínky atestace:
Zápočet: vypracování seminární práce – vybrané téma/problém z doporučených okruhů sociální pedagogiky viz níže na základě studia odborných zdrojů (včetně polemiky, kritických komentářů, vlastních názorů apod.), prezentace a obhajoba v rámci společného kolokvia
Kombinovaná zkouška: písemné vypracování anotací z minimálně 4 vybraných doporučených témat/okruhů sociální pedagogiky na základě studia odborných zdrojů, společná rozprava a diskuse v rámci ústní zkoušky
Poznámka: studenti/-ky, kteří mají již pedagogickou praxi (ve škole a v dalších výchovně vzdělávacích institucích), doloží, okomentují příklady z vlastní praxe.
Poznámka: při zpracování seminární práce a anotací nestačí čerpat pouze z učebnic sociální pedagogiky, ale doložit vybrané téma další odbornou monografií, studií atd.!!!
Kritéria pro hodnocení:
•	Kvalita obsahové stránky zvoleného tématu (pochopení tématu/problému, práce a polemika s odbornými zdroji, vlastní názory, příklady z praxe apod.)
•	Věcnost a správnost písemné podoby práce (správnost citací, odkazů na odborné zdroje)
•	Prezentační a komunikační dovednosti (schopnost zprostředkovat téma/problém ostatním studentům, vyučující, argumentovat, diskutovat apod.)
•	Vlastní reflexe prezentované práce a reakce na dotazy, připomínky ostatních studentů, vyučující atd.
Témata/Okruhy sociální pedagogiky:
•	Analýza aktuálních sociálních podmínek výchovy – vliv společnosti, celospolečenské faktory ovlivňující výchovu
•	Prostředí jako sociálně pedagogický činitel – typologie prostředí (makroklima, mikroklima), vliv prostředí na člověka, faktory ohrožení, vliv vrstevnických skupin, subkultury a jejich význam
•	Analýza rodinného prostředí – charakteristika rodiny, atributy zdravé fungující rodiny, charakteristika problémově zatížených rodin, rizikové faktory současné rodiny, klasifikace rodičovských postojů a jejich vliv na sebepojetí dítěte, formy náhradní rodinné výchovy
•	Sociálně pedagogická komunikace – problematická místa v komunikaci, zásady a principy efektivní komunikace, empatická reakce
•	Sociálně výchovné působení v minoritních a rizikových skupinách (děti ze sociokulturně znevýhodněného prostředí, děti migrantů atd.)
•	Děti a mládež ohrožená sociálně patologickými jevy (rizikové chování, problémové chování), možnosti pomoci a prevence
•	Oblast pomáhání a pomáhajících institucí– způsoby intervence a systémy pomoci dětem a mládeži (direktivní, nondirektivní přístup,..), etika pomáhajících profesí
•	Problematické aspekty pomáhajících profesí a institucí (osobnost pomáhajícího pracovníka – rizika práce, energetická stránka pomáhání, syndrom vyhoření, syndrom pomáhajícího, práce s energií)
•	Životní situace z pohledu sociálního a výchovného – klasifikace situací, techniky a pomoc při řešení náročných a krizových situacích
•	Životní styl dětí a mládeže a jeho utváření – komponenty zdravého životního stylu, klasifikace životního stylu, aktuální problémy životního stylu 
•	Pedagogika volného času a její aktuální otázky – možnosti ovlivňování volného času dětí a mládeže, aktuální problémy volného času

Konkrétní oblasti problémů, kterými by se měla zabývat sociální pedagogika (Kraus, 2008)
•	Narůstající problémy rodiny a rodičovství
•	Měnící se nároky na náhradní rodinnou výchovu a ústavní výchovu dětí a mládeže
•	Nutnost rozvoje modelů vzdělávání dětí uprchlíků a imigrantů
•	Reagování na ohrožení dětí a mládeže drogami, sociokulturní deprivací
•	Důraz na pozitivní ovlivňování sociálního klimatu školy
•	Reagování na nárůst delikvence a agrese mládeže
•	Narůstající výskyt psychosociálních deviací ve školním prostředí
•	Nárůst poruch chování
Aktuální okruhy a otázky sociální pedagogiky (Procházka, 2012):
•	Sociální podmíněnost výchovného procesu (Jaké existují souvislosti mezi vývojem společnosti a výchovně vzdělávacím procesem?)

•	Výchova jako součást procesu socializace (Jak výchova ovlivňuje a reguluje proces socializace, enkulturace?)

•	Vztahy mezi prostředím a výchovou (Jaké důsledky mají na výchovu změny prostředí od lokálního až po globální/? Jaká prostředí ohrožují optimální vývoj jedince a jak lze taková ohrožení prostřednictvím profylaxe a kompenzace minimalizovat?)

•	Charakteristika konkrétních prostředí (Jak se proměňuje rodina, vrstevnické skupiny, škola a další výchovné instituce a co ovlivňuje a proměňuje jejich vzájemné vztahy?)

•	Působení médií na výchovný proces (Jaké jsou pozitivní i negativní účinky médií /např. díky rozvoji sociálních sítí a medializaci komunikace/ a jaké vztahy a možnosti výchovy existují v souvislosti s jejich působením?

•	Životní způsob a jeho utváření (Jaká je struktura životního stylu současné populace a jak souvisí s
    prosazování zdravého životního stylu a s funkcí volného času? Jaký prostor má sociálně deviační
    způsob života a jaké jsou možnosti, jak jej kompenzovat?)

•	Životní a výchovné situace, krizové situace a jejich řešení (Jaká je podstata výchovné situace a jak může sociální pedagogika pomáhat řešit krizové životní situace a hledat možnosti, jak jim předcházet?)

•	Profese sociálního pedagoga (Jaká je charakteristika profese sociálního pedagoga? Jaké pracovní činnosti je schopen realizovat? Jaké má kompetence? Jaké jsou v ČR legislativní i věcné podmínky pro výkon této profese?)

•	Práce sociálních pedagogů v terénu (Jaké jsou možnosti zapojení sociálních pedagogů do práce s
    určitými cílovými skupinami /např. drogově závislí, do jaké míry může sociální pedagogika pomoci  
    těmto lidem při zvládání krizových situacích atd.?)

•	Sociálně výchovné působení vminoritních a rizikových skupinách, práce s komunitami
    (Jak reagovat na aktuální téma v souvislosti s problematikou multikulturality a s ní související
    multikulturní výchovy?)

•	Pomáhání, dobrovolnická práce
(Jak realizovat pomáhání na nestátní, neprofesionální úrovni na úrovni dobrovolnictví?)

•	Metody sociálně výchovného působení (Jaké nalézt optimální podoby výchovného působení a jak je sladit s idejemi a přístupy uplatňovanými v rámci sociální pedagogiky)

Doporučená studijní literatura:
Poznámka:  tučně vyznačeny tituly učebnic a základů sociální pedagogiky
Kraus, B. Základy sociální pedagogiky. Praha: Portál, 2008.
Kraus, B., Poláčková, V. a kol. Člověk-prostředí-výchova. Brno: Paido, 2001.
Havlík, R., Koťa, J. Sociologie výchovy a školy. Praha: Karolinum, 2002.
Helus, Z. Sociální psychologie pro pedagogy. Praha: Grada, 2007.
Procházka, M. Sociální pedagogika. Praha: Grada, 2012.

Gendlin, E.T. Focusing – tělesné prožívání jako terapeutický zdroj. Praha: Portál, 2003.
Kopřiva, K. Lidský vztah jako součást profese. Praha: Hestia, 2016
Koukolík, F. Před úsvitem, po ránu, eseje o dětech a rodičích. Praha: Karolinum, 2017.
Lorenz, K. Osm smrtelných hříchů. Praha: Pyramida, 1990.
Matějček. Z., Langmeier, J. Výpravy za člověkem. Praha: Odeon, 1981.
Matějček,. Z. O rodině vlastní, nevlastní a náhradní. Praha: Portál, 2004.
Matoušek, O. a kol. Základy sociální práce. Praha: Portál, 2001.
Moree, D. Základy interkulturního soužití. Praha: Portál, 2015.
Morgensternová, M. a kol. Interkulturní psychologie, rozvoj interkulturní senzitivity. Praha: Karolinum, 2007.
Sobotková, I. Psychologie rodiny. Praha: Portál, 2007.
Pelikán, J. Výchova jako teoretický problém. Ostrava: Amosium, 1995.
Pelikán. J. Pomáhat být. Praha: Karolinum, 2002.
Toffler, A. Šok z budoucnosti. Praha: Pyramida, 1992.
Úlehla, I. Umění pomáhat, Písek: Renesance, 1996.
Vágnerová, M. Současná psychopatologie pro pomáhající profese. Praha: Portál, 2004.
Odborná periodika:
Pedagogika
Pedagogická orientace
Sociální pedagogika

Další odborné zdroje k tématům – monografie, články, výzkumné studie atd.